1. tení - } 103, 1-14

Text kázání - Mk 2, 1-11

Milé sestry, milí bratYi. Otevíráme dnes bibli na míst, které dovrn známe. Ten pYíbh z Marka je pYece tak známý. Poprvé jsme ho slyšeli nejspíš v nedlce. Netuším, jestli je i v Biblické djeprav, ale odhadoval bych, ~e ano. Ale jako nám nezevšední dobré knihy a oblíbené filmy, tak i dobré pYíbhy je mo~né íst znovu a znovu. Zaposlouchejme se tedy znovu do známého pYíbhu:

DovnitY stYechou

U~ se to rozkYiklo: V Kafarnaum je znovu ten rabín, který pYed nkolika dny uzdravil mnoho nemocných. Ale mnoho jich ješt zbývá. Také ochrnutý mu~, který je zcela odkázaný na cizí pomoc. Tak ho tedy tyYi na nosítka a nesou ho za Je~íšem.

Ani vlastn nevíme, jestli si to ten ochrnutý pYál. Zdá se, ~e spíš ne. Je mo~né, ~e ani nedokázal mluvit, mo~ná byl v bezvdomí.

Ale jsou tu ješt ti tyYi, kteYí jednají. Vezmou houni, svá~ou ji, a vytvoYí nco jako nosítka. Je to nevd ná práce, t~ká. Nedávnou jsem ml mo~nost na kursu první pomoci taková nosítka vytváYet. Mli jsme lana, karimatky, spací pytle. LektoYi nás upozornili, ~e si máme dobYe rozmyslet, jestli opravdu nosítka potYebujeme, jestli nedoká~eme ranného transportovat jinak. Mli pravdu, je to nevd ná práce. Nosítka jsme vázali skoro ¾ hodiny, celou dobu shrbení u ranného. Teprve potom jsme mohli vyrazit.

Tak tedy i ti tyYi z našeho pYíbhu vzali ochrnutého na nosítka a jdou za Je~íšem. Je to nevd ná práce, t~ká a slunce tak pálí. A navíc to vypadá, ~e pYišli pozd, všude je tolik lidí, zdá de, ~e nemají šanci se k Je~íšovi vobec dostat. Kolik z nás by si Yeklo, ~e je to nevd ná práce, t~ko a nakonec bez u~itku?

Jen~e ti tyYi to nevzdávají, vytáhnou nosítka na stYechu Je~íšova domu. Dají si tu práci a vymyslí, jak dostat bezvládného lovka na stYechu domu. Ve stYeše vykopou díru a toho ochrnutého spustí Je~íši pYímo pod nos.

Celé to a~ pYíliš nco pYipomíná: Vykopat díru a spustit tam bezvládné tlo. Vykopat hrob a spustit tam nebo~tíka. Nevd ná práce, t~ká. Zdá se, ~e si ti tyYi uvdomují, ~e pokud ten Bo~í mu~ dole nco neudlá, budou brzy kopat jinou jámu a ochrnutého spouštt tam. A najednou ta t~ká práce za íná mít smysl.

Obraz druhý

Zde práce tch tyY kon í. Ochrnutého mu~e svYili Je~íši z Nazareta a mizí za naší pomyslné scény. Dále o nich není ani zmínka. Je to podobné jako pYi pohYbu. Zesnulý je ulo~en do hrobu a pozostalí odcházejí. Tady a te jejich úloha kon í. Víc u~ udlat nemohou.

Nebo snad? V~dye jsme etli “Kdy~ Je~íš vidl jejich víru.” Celá ta práce nebyla znamením beznadje, ale naopak výrazem nadje a hlavn víry v lepší pYíští. Ti tyYi podnikli tu cestu práv z víry.

A Je~íš jejich víru vidí a ochrnutého pYijímá. PYijímá ho jako nkoho velice blízkého. Oslovuje ho synu. PYipojuje ho tak Bo~í rodin. Neptá se ho na jeho pohnutky, nebo pYání. V~dye to známe, Yíká se, ~e pYíbuzné si lovk nevybírá. A co teprve Boh?

Je~íš vidí a bez okolko pojmenovává podstatu problému. To co ochrnutého svazuje a poutá k lo~ku je hYích. Nejedná se o njakou vnjší pYí inu, kterou by bylo mo~no snadno lé í, ale problém se dotýká samé podstaty lovka. Je~íš ho i pYesto pYijímá a ujišeuje, ~e co ho svazovalo je pYekonáno, odpuštno.

Kámen úrazu

Jen~e zajímá obecenstvo tento niterný rozhovor víry beze slov? Zdá se, ~e ano, ale jinak, lidsky. ekají zázra ný akt a Je~íš zatím pracuje s podstatou problému. ekají, ~e tYeba bude vyhánt démony a on zatím pYijímá. Je~íš bez okolko projevu svou moc, tam kde je to podstatné a projevuje se jako Bo~í syn, tam kde je to dole~ité.

A teprve po tom co je ochrnutý bezpodmíne n pYijat do Bo~í rodiny následuje výzva k inu: „Pravím ti, vstaH, vezmi své lo~e a jdi domo!“ A práv v tu chvíli musí ochrnutý osvd it i svou víru. Musí udlat první svobodný krok!

Amen

PYímluvná modlitba

Bo~e Ot e všemohoucí, prosíme za Tvoji církev, ae se osvd uje v roli nosi o ochrnutých. Ae je v této roli vynalézavá a neúnavná. Ae doká~e být i drzá a neodbytná. Ae se nezastaví ani pYed pYeká~kami, které se zdají nepYekonatelné.

Za to T Pane prosíme...

Pane Je~íši Kriste prosíme za nás kYeseany, ae doká~eme pYijmout Tvé pYijetí. Ae se nenechávame ochromovat hYíchem a doká~eme odpovídat na Tvou výzvu.

Za to T Pane prosíme...

Duchu Svatý, prostupuj, prosíme, bu oporou a inspirací všech, kteYí se rozhodli vydat cestou, kterou nám Je~íš ukazuje.

Za to T Pane prosíme...